Kastanjer! Varma kastanjer!
Här, mr Bobster. Er favorit.
Hur är det fatt, mr Bobster?
Följande historia baseras inte på Sherlock Holmes bragder -
- beskrivna i böckerna av Sir Arthur Conan Doyle.
Det var en kall, snöig dag i början av december.
Min gamla skola hade tvingats att stänga -
- och jag skickades till en ny mitt i terminen.
Jag var van vid landets mer öppna och lugna delar -
- men nu befann jag mig i London under viktorianska erans glansår.
Gatorna myllrade av all slags aktivitet.
Jag blev väldigt imponerad.
När jag steg ur droskan och såg skolan, fylldes jag av fruktan -
- men blev samtidigt väldigt nyfiken.
Inget hade dock kunnat förbereda mig för det äventyr som väntade -
- eller mötet med den märkvärdige person som skulle förändra mitt liv.
Varsågod, sir.
Nej! Är inte den värdefull?
Är det viktigare än mitt förstånd? Jag borde kunna spela nu.
- Hur länge har du spelat? - Tre dagar.
- Ha lite tålamod. - Du är den nye pojken.
Ja, jag blev förflyttad. Jag heter...
Vänta. Jag får försöka.
Du heter James Watson. Du är från norra England.
Din far är läkare, du skriver mycket -
- och du tycker om vaniljpajer. Har jag rätt?
- Jag heter inte James, utan John. - Spelar det nån roll?
- Stor! - Låt gå, du heter John.
- Och det andra då? - Du hade rätt.
Allt var rätt. Är det någon slags magi?
Nej, Watson, ren och skär slutledning.
På din madrass står det "J. Watson".
Namnet James är vanligast på "J".
- John var mitt andra val. - Givetvis.
Dina skor är inte gjorda i stan.
Sådana har jag bara sett i norra England.
Valken på vänster långfinger visar att du skriver mycket.
Du har med dig en medicinsk uppslagsbok -
- som bara läkare har. Då du inte är gammal nog att vara det -
- gav någon äldre dig den.
Någon närstående som bryr sig om din hälsa: Din far läkaren.
- Och vaniljpajen? - Enkelt.
Du har en gul vaniljkrämsfläck på jackslaget.
Din figur visar att du ätit några stycken.
- Var inte oförskämd. - Kom nu.
- Vart ska vi? - Vill du missa kemilektionen?
- Förresten, vad heter du? - Holmes. Sherlock Holmes.
Slutledningssinnet vilar aldrig.
Det är som ett finstämt instrument. Övning krävs.
Hur gör man för att fintrimma ett sinne?
Logiska problem, matematiska ekvationer, gåtor.
Den här t. Ex: Du är i ett rum med bara söderutsikt.
En björn går förbi fönstret. Vilken färg har den?
- Röd. - Varför i hela fridens namn?
Södersolen är väldigt varm. Björnen skulle brännas!
Det är det mest absurda svar jag hört!
För att på ett bra sätt sammanfatta experimentet...
experimentet...
att upprepa experiment fjorton.
Släng en liten bit av kalium i vatten.
Vätskan bryts ner fort -
- och reaktionen blir så våldsam att starkt ljus...
Tack. Han är ovanligt tråkig idag.
produktionen av kaliumalkyl... som löses upp.
- Det var en flicka! - Vilken slutledning.
Vem är hon? Vad gör hon på en pojkskola?
Hon heter Elizabeth.
När hennes föräldrar dog flyttade hon hit till sin onkel -
- en pensionerad lärare.
som är modifierad av...
Elizabeth beundrade precis mitt nya ur. Vill du titta?
- Intressant. - Alla eleganta gentlemän har sådana.
- Dyr? - Köpt på Bond Street.
- Det tror jag inte. - Ursäkta?
Om du hade tittat noga hade du sett att urtavlan är fransk.
Inskriptionen berättar att höljet är gjort i Schweiz.
Min misstanke var rätt: Urverket är italienskt.
Grattis, Dudley. Ditt eleganta ur är en kopia.
Håll dina åsikter för dig själv, Holmes.
Jag ser fram emot att fortsätta vårt samtal...
i avskildhet.
- Varför gjorde du så? - Han är en stropp.
- Han är jättesnäll. - Jaså?
Var det därför du stod så nära och flörtade?
Anar jag lite svartsjuka?
Svartsjuk? Det finns inte i mitt ordförråd.
- Inte punktlighet heller. - Du är arg för att jag är sen.
- Som alltid. - Jag kan förklara.
- Något viktigare... - Hur kan du säga så?
Jag... Förlåt mig.
Låt mig få presentera min nya vän:
Den hedervärde, men klumpige, Watson.
- Stegen är lite ostadig. - Hej.
Elizabeth! Holmes! Jag tror jag har löst problemen!
- Vem är det? - Min onkel.
Rupert T. Waxflatter, pensionerad lärare.
Examen i kemi och biologi, bra på filosofi, matte och fysik.
- Författare till 27 böcker. - Otroligt.
- De flesta tror att han är galen. - Varför?
Herregud.
Det verkar hoppfullt.
Mycket hoppfullt.
Få se nu... Sex! Sex misslyckade försök!
Men vi låter oss inte besegras. Vi kommer att segra.
Jag har bestämt mig. Erövringen av himlen är inom räckhåll.
Har han gjort det sex gånger?
Jag bor här med Onkel.
När han pensionerades gav skolan honom vinden.
Det är otroligt.
Här har jag varit många glada timmar.
Han har lärt mig mer än tio lärare ihop.
- Uncas. Säg hej till Watson. - Säg hej, Uncas. Säg hej.
Han är ingen papegoja, Watson.
- Har ni hittat den svaga punkten, sir? - Vingmaterialet är dåligt.
Jag får bygga om hela maskinen.
Hela maskinen? Är inte det svårt?
Elementärt, min käre Holmes. Elementärt.
Nu får ni tyvärr gå.
KAMRER BOBSTER BEGICK SJÄLVMORD
Skynda på!
- Jag har det. Björnen är svart. - Vad sa du?
- Björnen i gåtan är svart. - Fel igen.
Stör mig inte när jag koncentrerar mig på lektionen.
- Hur gick det? - Jag stukade nog ankeln.
Tar ni hand om honom, mrs Dribb?
Gentlemän, vi får inte slappna av i koncentrationen.
Vi måste öva på teknik, rytm och balans.
Det finns ingen bättre elev som kan demonstrera teknik än Holmes.
Studera hur vi står, våra rörelser och vår stil.
En garde.
Touché.
Jag vinner, Holmes.
Gentlemän...
mr Holmes förlorade på grund av en viktig faktor:
Hans känslor. Han ignorerade disciplinen.
Ersätt aldrig disciplin med känslor.
Bra fäktat, Holmes.
- Jag vill ta värvning. Bli general. - De tjänar inget.
- Jag vill bli författare. - De tjänar inget.
- Jag vill bli advokat. - De tjänar pengar.
Jag vill bli läkare.
- Ingen frågade dig. - Ursäkta.
Du då, Holmes? Vad vill du bli?
Jag vill aldrig bli ensam.
Varför gjorde du så? Du lämnade mig ensam.
Så där.
Hallå, är det någon där?
Ur vägen!
Holmes ska lösa brottet!
- Holmes ska lösa ett brott! - Vad?
- Kom! - Hörde ni? Holmes ska...
Det var min andra vecka på Brompton.
För varje dag som gick ökade min fascination för Holmes.
Den här händelsen gjorde skolan sprängfylld av spänning.
Dudley hade utmanat Holmes sinnrikhet och iakttagelseförmåga.
Dudley hade stulit skolans fäkttrofé och gömt den.
Holmes fick 60 minuter på sig att hitta den.
Holmes antog utmaningen.
Spelet kan börja!
Lycka till, Holmes! Lycka till!
Där är han!
Det här är verkligen föraktligt.
- Han uppför sig som en apa! - Han har bara roligt, mr Snelgrove.
- Det minns ni väl vad det var? - Roligt?
Han är för brådmogen och självupptagen för sitt eget bästa.
Han hittar aldrig trofén.
- En guinea på att han lyckas. - Avgjort.
Ursäkta.
Du har bara en minut kvar. Holmes, du har bara...
Jag hörde dig. Ser du inte att jag koncentrerar mig.
Bara sekunder kvar. Jag antar att du ger upp.
Anta aldrig någonting.
Men jag ser ingen trofé.
Men det gör jag.
Stopp! Har du blivit galen, Holmes? Det är en antikvitet.
Hurra!
Det var ett underbart ögonblick för Holmes.
Föga kunde han ana att hans talang snart skulle sättas på större prov.
Ett prov med skrämmande och dödliga dimensioner.
Jag kom genom takfönstret ner i köket. De blev rätt rädda.
Då la jag märke till partiklar från nybakad keramik under ugnen.
Det är ovanligt i ett kök.
Ledtrådarna vi har är: Röd och grön färg, keramik.
När jag funderade sparkade jag snö av skorna.
Då syntes min sko. Det slog an en sträng.
- Hörde du musik? - Lustigkurre!
Det är en parallell: Min fot var omgiven av snö -
- och trofén omgiven av någon slags keramik.
- Målad i rött och grönt. - Precis, Watson.
Holmes! Denna gång har jag absolut löst problemet.
Han ska flyga igen.
DÖDSFALL Pastor Duncan Nesbitt
LONDONPOLISEN
KRIMINALINSPEKTÖR LESTRADE
- Mr Lestrade? - Holmes!
Det är tre eller fyra dagar sedan sist.
- Det tar bara en minut. - Vi har inga nya mordfall.
- Du har läst allt. - Det är inte därför jag kom.
Jag misstänker ett brott.
Den här gången är jag säker.
Som när du sa att Frankrikes ambassadör försnillat 300000 pund?
- Det var Rysslands ambassadör. - Snälla!
Jag har inte tid med dina sandlådebrott.
Titta på det här bara.
- Ett självmord. En droskolycka. - Jag misstänker brott.
Varför? De har inget samband.
Fel. Bägge männen tog examen från samma universitet 1809.
Ett sammanträffande.
Deras död är oförklarlig.
Bobster var nöjd med sitt liv, sin karriär och sin familj.
Varför skulle han begå självmord?
Pastor Nesbitt var en lugn man.
Kusken hävdar dock att han var som tokig -
- när han sprang ut i gatan.
Det räcker inte för att starta en utredning.
Sluta läsa The Times och koncentrera dig på skolböckerna.
Jag uppskattar att ni tog er tid. Behåll de här.
Om jag var en kriminalinspektör, fast på rummet hela dagarna -
- skulle jag göra allt för att hitta ett fall...
som kan göra mig till kommissarie. - Adjö, Holmes.
Vad gör du?
Dudley tappade det här.
- Ursäkta? - Ditt papper.
- Det är inte mitt. - Du tappade det.
- Det är inte ens min handstil. - Ge hit!
Det är provsvaren!
Det verkar som om hemligheten bakom din intelligens är avslöjad.
- Men, sir... - Följ med mig!
Dårar! Åldern har förvandlat dem till granit.
De lyssnar inte på någon.
- Tittade de inte på min meritlista? - Jo.
Det gjorde mer skada än nytta.
Den övertygade dem om att du fuskat hela tiden.
Det är ju absurt!
Du togs med svaren i ett klassrum fullt med elever.
Dessutom var det din handstil.
En utmärkt förfalskning. Vem kunde tro det om Dudley?
Jag kan bevisa att jag är oskyldig.
Skolnämnden citerade skolmottot minst fem gånger:
- "Ärlighet, redlighet och flit." - Precis!
Du har begått det värst tänkbara brottet.
Och fått det värst tänkbara straffet: Relegering.
Jag ska göra allt jag kan för att hjälpa dig.
Jag håller ett öga på Dudley och skriver ett brev -
- som öppnar alla andra skolors dörrar.
- Det uppskattar jag, sir. - Kan jag göra något annat?
Det finns en sak...
- En sista duell. - Ja, sir.
Hur gick det?
Bra. Det är bara en rispa. Jag tappade koncentrationen.
Jag skulle tagit av ringen. Det var osjyst.
- Du vann. - Det blev oavgjort.
Kom så får mrs Dribb ta en titt på såret.
- Så där. - Tack, mrs Dribb.
Vi kommer att sakna er, mr Holmes.
Dudley ska få betala. Ett slag mot käken. En smocka mot revbenen.
Nej, hämnd smakar bäst kall. Kom.
Du gjorde detta. Du är skyldig, eller hur?
Så det var där mitt kemiexperiment hamnade: I ditt te!
Oroa dig inte, det går bort snart.
Du blir ditt gamla jag igen... till sommaren.
Kastanjer! Varma kastanjer!
Kastanjer!
Plingplong, plingplong.
- Vet din bror att du kommer? - Jag berättar det när jag anländer.
JAG ÄLSKAR DIG
Ta bort dem från mig!
Ta bort dem från mig, snälla!
- Ta bort dem! - Nej, sir!
Så det här är farväl.
Jag trodde att vi skulle bli jättebra vänner.
Vad är det som händer?
Sir! Ni tappade den här!
Eh Tar.
Han blev helt tokig! Han tog en kniv och högg sig själv!
Eh Tar, Holmes. Eh Tar.
Sir... Nej!
- Nej, snälla! - Holmes!
- Det borde jag ha anat. - Det hänger ihop med...
Få bort skolbarnen härifrån!
Ni måste lyssna på mig, mr Lestrade.
Professor Waxflatter begravdes några dagar senare.
Jag hade aldrig varit på någon begravning förut.
Holmes fick inte vara med eftersom han var relegerad.
Hans mentor och väns död hade tagit honom hårt.
Jag har bara sett Holmes gråta två gånger.
Idag var första.
Nej, Onkel tog inte livet av sig.
- Inte? Vad hände då? - Han mördades.
- Vad gör du här? - Förlåt min entré.
Jag klättrade upp för brandtrappan. Ingen får se mig.
Jag kom bara halvvägs hem. Något gnagde inom mig.
Jag sa åt kusken att vända om.
Jag kommer att sakna honom, Elizabeth.
- Han var väldigt viktig för mig. - Vad skönt att du är här.
Jag var tvungen.
- Du tror verkligen att han blev mördad? - Jag är säker.
Men du såg ju att Waxflatter höll i kniven.
Det var helt klart ett självmord!
Lita aldrig på det självklara. Frågetecknen är för många.
En man hoppar från ett fönster.
En pastor slänger sig framför en droska.
Sen knivhugger Waxflatter sig själv.
Och varför var Waxflatter så intresserad av deras död?
Han sparade på urklippen och mötte ofta den underliga mannen.
Han var på begravningen. Vet du vad han heter?
Nej. Jag fick alltid gå ut när han kom.
När jag frågade bytte han ämne.
Det finns ett samband mellan honom och morden. Vi måste hitta honom!
Ni har läst för många kriminalromaner.
Det här är på riktigt! Jag ska hitta mördaren.
- Hur? - Jag bor här. Arbetar här.
- Om du går med på det? - Ja.
- Men om någon kommer på dig? - Bara vi tre vet.
- Någon kan ju se dig! - Jag tar risken.
Du behöver proviant.
Jag? Det går inte...
Du kan bli min assistent.
Om jag åker fast betyder det problem.
Ska det förstöra chansen till ett äventyr?
Jag kan inte riskera min läkarkarriär.
- Fegis. - Jag är ingen fegis.
- Jag är praktisk. - Det är fegisar.
Jag trodde du var tapper och modig.
Jag är tapper. Och modig.
Det är bara det att...
- Okej, jag gör det. - Tack, Watson.
Onkel hade velat att du fick den här.
Snälla.
Sätt på dig den.
Nej, ta av den. Du ser löjlig ut i hatt.
Jag tycker den klär dig.
- Du retas. - Nej, allvarligt talat.
Följande dag började vi lösa mordet på Waxflatter.
Men vi hade bara två ledtrådar:
Waxflatters sista ord, "Eh Tar", och det tappade blåsröret.
Plötsligt mindes jag att när mannen med manteln sprang iväg -
- hade jag hört något som pinglade.
Det lät som ljudet i biblioteket jag hörde min första dag på skolan.
Holmes blev förbryllad. Vi bestämde oss för att gå dit på kvällen.
Men vårt första stopp var Engles Kuriositetsaffär.
Fin. Jättefin.
Egyptisk. Mönster och design är typiskt egyptiskt.
- Jag har bara sett det en gång innan. - Var?
På smycken och skulpturer. Jag hade det i affären.
- Men allt såldes. - Till vem?
En egyptier. Han har något slags värdshus.
- Och vad heter han? - Få se nu...
Ni lovade att köpa något.
- Köp något, Watson. - Jag?
- Jag har dåligt med pengar nu. - Visst...
Var inte snål. Adressen kan leda oss till mördaren.
- Hur mycket måste jag spendera? - Du bestämmer.
Varför köpte du en pipa?
- Det ser förnämligt ut. - Det är löjligt.
Jag ska lära mig att röka den. Då skrattar du inte mer.
Vad vill ni ha, pojkar? Dryck, mat, kvinnor?
- Har ni soppa? - Watson!
Är ni ägaren? Har ni sett den här förut?
Rame Tep.
Rame Tep! Rame Tep!
- Är det slutet av sången? - Var...?
- Var hittade ni den? - Jag snubblade över den.
Gå! Ta den härifrån! Ut härifrån!
Det är jätteviktigt. Kan ni berätta något om den?
Ut ur mitt värdshus, annars blir det, det sista ni hör!
Sir...
Vi går, vi går.
Där uppe på översta hyllan hörde jag ljudet.
Skynda dig, Holmes. Vet du vad som händer om vi åker fast?
Egyptens Kulturella Historia
- Otroligt! - Var lite tystare, Holmes!
Förlåt, Watson.
- Det är häpnadsväckande! - Holmes!
Herregud.
Hur blir det nu med läkarlinjen?
- Mottagningen jag drömt om... - Lyssna. Omsorgen att bevara...
Holmes förklarade att Rame Tep var fanatiska anhängare till Osiris -
- den egyptiska dödsguden.
De hånades på grund av deras förvrängning av traditionell tro -
- och deras sadistiska ritualer.
Blåsröret använder de till att skjuta en tagg i offren.
Taggen har doppats i en vätska av växtextrakt.
I kontakt med blodet -
- orsakar den realistiska och mardrömslika hallucinationer.
- Vi kan vara säkra på en sak. - Vad?
Mördaren finns här... på skolområdet.
En lite för snabb slutsats. Ljudet har bara hörts en gång.
- Två. - Två?
För några kvällar sen på skolgården -
- hörde Uncas samma ljud.
Han rev av en bit av hans kläder. Den finns nog kvar!
Vi måste hitta den biten!
Vi letade i varje vrå och skrymsle efter tygbiten.
Av misstag satte jag igång en av Waxflatters maskiner -
- och det tog tusan så lång tid att stänga av den.
Jag har hittat den!
Holmes undersökte tygbiten hela kvällen och nästföljande dag.
Han utförde otaliga prov på den. Han vilade aldrig.
Han verkade outtröttlig. Efter 18 timmars arbete -
- vände han sig mot oss och yttrade de välbekanta orden:
Spelet kan börja!
Han förklarade att tyget kom från Egypten -
- och innehöll massor av varpar och inslag, obegripligt än idag för mig.
Tyget var fläckat med paraffin som tillverkades av Froggit & Froggit.
De låg i Wapping i London, en mörk och farlig plats.
Det berättade jag för honom med all önskvärd tydlighet.
Vi kanske ska komma tillbaka i morgon i dagsljus.
Då finns det folk här också.
- Det är öppet. - Vänta, Holmes.
- Tänk om mördaren är där? - Då presenterar jag mig.
Jag visste det. Här är ingen. Nu går vi.
Då får du gå själv.
Vad tror du att det är? Egyptisk konst?
Någon slags staty?
Nej, jag är rädd för att det bara är toppen av isberget.
Åh, nej!
Intressant utveckling.
Det måste finnas en gång innanför. Jag hör sång.
Här är en dörr, Holmes! Konstigt att han missade den.
Här borta!
Det är ett slags tempel.
- Jag går ner och tittar närmre. - Låt oss komma levande härifrån!
Jag är tillbaka om några minuter.
Sluta! Hon lever!
Ta honom! Ta honom!
Vi fick dem!
LONDONS KYRKOGÅRD
Hör du oss? Elizabeth!
- Vad kan ha hänt? - Hon kanske träffades av en tagg.
- Jag tror jag hör något. - Du har rätt.
Snälla Onkel, sluta!
Snälla, hjälp mig! Nej!
Hjälp mig att binda henne.
- Ta min halsduk! Fort! - Jag vill inte dö!
- Du hallucinerar! - Hjälp mig!
Det är inte på riktigt. Du hallucinerar! Vakna!
- Du måste vakna! - Nej, Onkel!
- Du hallucinerar. Lyssna på mig! - Snälla!
Det är en hallucination! Lyssna! Watson, nu... Watson?
- Inte Watson också! - Snälla!
Ta honom, ta honom!
Gråt inte, mor. Snälla!
Förstår du inte, mor? Kan du inte höra mig?
Hör du inte vad jag säger? Mor!
Du! Allt är ditt fel! Hur kunde du göra så mot mig?
Mot din egen far? Spionera på mig!
Förlåt mig, far. Snälla. Jag förstod inte...
Mitt privatliv är mitt eget! Din mor hade inte behövt få veta.
Nej, nej, nej. Det är inte på riktigt.
Det är inte på riktigt.
Det är bara en hallucination. Den finns bara i mina tankar.
Eller kanske inte.
Nej, snälla! Gör det inte!
Sluta, annars skjuter jag huvudet av dig!
Han tar tillbaka anmälan.
Ni har kostat mig en natts sömn.
- Gå nu. - Mr Lestrade.
Fanatikerna är ansvariga för otaliga dödsfall.
Jag tror de har något att göra med de fyra flickor som försvunnit.
- Jag ber er, öppna en utredning! - Baserad på vad? Din fantasi?
En bra detektiv litar till iakttagelse- förmåga, intelligens och fantasi.
- Var har du fått det ifrån? - Väggen bakom er.
Jösses...
Jag förstår inte varför jag måste förklara mig för dig.
Jag var sju år vid Scotland Yard. Jag analyserade hundratals fall.
Du, med din bakgrund av skolböcker och rubriker -
- tror att du kan mer än jag. Jag föraktar din arrogans!
- Och jag er lathet! - Ut! Allihop! Bara gå.
Om ni har någon utredningskänsla alls, så undersöker ni de här.
- Då kanske ni övertygas. - Ut, Holmes!
Attan.
Kan du inte sluta med det där?
- Jag har huvudvärk. - Det hjälper mig att tänka.
- Sömn hjälper mig. - Vi hinner inte sova!
Vi måste hitta något som förenar Waxflatter med Rame Tep.
- Här är en teckning. - Jag vill ha ledtrådar, inte konst!
Ledtrådar. Vad tror du jag gjort de senaste timmarna?
Ja, mr Bakverk, jag har inget att säga er.
Ni lär inte ha något att säga mig heller.
Var är målningen?
- Vet du vad du hittat? - Waxflatter som ung.
Inte bara det. Bentley Bobster, Duncan Nesbitt, Rupert Waxflatter.
Alla har dött nyligen utom han här: Chester Cragwitch.
Han var här och på begravningen. Han är den ende som lever.
Det är ledtråden vi letat efter.
Vi ska lösa det här brottet. Bra jobbat, Watson!
Jag trodde inte vi skulle mötas så snart.
- Hur visste ni var jag var? - Vi har samma observationsförmåga.
- Ni ville träffa mig, sir? - Jag behöver er hjälp.
- Jag trodde ni hade åkt, mr Holmes. - Det trodde vi alla.
Nu är det tyvärr så att mr Holmes sitter i klistret.
Om styrelsen visste detta skulle de låta arrestera dig.
Men de behöver inte få veta det.
Jag är villig att glömma det här. I morgon åker du hem.
- Du gör detsamma, Watson. - Blir jag relegerad?
Styrelsen skulle helt klart relegera dig. Det här besparar dig skammen.
Tillät du mr Holmes att bo i din onkels arbetsrum, Elizabeth?
- Ja. - Kära nån.
Det passar sig inte för en dam.
Absolut inte. Får jag föreslå att hunden tas till Djurens Vänner.
- Vad? - Andra skolor tillåter inte husdjur.
Ni kan inte ta honom!
Jag kanske ska ta hand om honom själv i stället.
Det gör mig ont att du utnyttjade min vänskap, Holmes.
Det är dags att slänga allt i Waxflatters labb.
Men det är ju fyllt med uppfinningar, teckningar och experiment.
Vi måste släppa det förflutna.
- Det är hela hans livsverk! - Och han är död.
- Ni har ingen rätt! - Mr Holmes!
Er ton förvånar mig!
- Jag ber om ursäkt. - Sätt dig.
Ni får sova här i natt.
Lägg pojkarna i 14B och den unga damen i rummet bredvid ert.
Kom ihåg vad jag lärt dig.
Kontrollera dina känslor annars blir de ditt fall.
Ja, sir.
Jag visste det. Det var slutet på min läkarkarriär.
Far kommer att bli tokig.
Jag misstänkte att vår vänskap skulle bli katastrofal.
Vad gör du? Vill du att vi ska arresteras?
- Vi kan sticka nu. - Jag stannar här.
Snälla. Jag behöver dig. Vi är ett team.
Vakna, Elizabeth!
- Detta är Chester Cragwitch. - Mannen som besökte Onkel.
- Han som sprang från begravningen. - Precis.
Visst är det konstigt att han är den ende som lever av dem?
Gå till labbet och rädda så mycket du kan.
Vi möts där. Först måste vi ta oss ut härifrån.
Var försiktig.
Det är bara för mycket.
Försvinn, Rame Tep! Förbannade mördare, försvinn!
Ni får aldrig tag på mig.
Sir! Mr Cragwitch!
Vi var mr Waxflatters vänner.
Jag vet vem du är. Du förföljde mig på kyrkogården.
Försvinn! Jag är farlig att vara nära!
Jag behöver er hjälp. Varför dödade Rame Tep fem män?
Kom in.
Du kan ställa dig upp nu. Kriget är över.
Vi skulle bli affärskompanjoner alla sex.
Vi lånade pengar av våra fäder för att bygga ett hotell.
Världens lyxigaste hotell.
Och bästa stället att bygga det på...
var i Egypten.
Arbetskraft och material var billigt. Några år tidigare -
- hade britterna kört iväg fransoserna. Där fanns stora möjligheter.
- Vad hände? - Vi skaffade en arkitekt och började.
Men det som startade som en djärv affärssatsning...
blev ett stort arkeologiskt fynd.
Vi upptäckte en underjordisk pyramid.
Fem egyptiska prinsessors gravar.
Vi tog alla reliker och skatter för att skicka dem till England.
Men...
Nedrans insekt. Stället behöver städas.
Det blev uppror.
Byborna var övertygade om att vi vanhelgade helig mark.
Våra liv var i fara.
Britterna skickade in trupper. Många dog.
Byn brändes ner till grunden.
Brändes...
Eld!
- Mår ni bra? - Eld!
- Han har träffats av en tagg!
- Jag brinner! Eld! - Lyssna på mig!
Ni heter Chester Cragwitch. Ni är bankir. Hör ni mig?
- Svara mig. Vem är ni? - Chester Cragwitch.
Jag bor på Cragwitch herrgård i Hampstead...
Herregud, det var så verkligt.
Verkligt, så verkligt... Ja, jag får inte glömma.
Jag måste berätta. Det är dags att någon annan vet.
- Byn hade bränts ner. - Ja.
Vi kom ifrån Egypten levande. I England skiljdes vi åt -
- men vi höll regelbunden kontakt med Waxflatter.
När morden började, träffade jag min vän rätt ofta.
Var har det med Rame Tep att göra?
Ett år efter händelsen fick vi alla detta brev.
Det hade skickats av en pojke med angloegyptiskt ursprung.
Brevhuvudet pryds med Rame Teps symbol:
Två förgyllda ormar.
Pojken och hans syster var i England hos deras farfar -
- när de fick höra om förstörelsen av byn som var deras hem.
Deras föräldrar dog i attacken.
Pojken svor att hämnas dem -
- och ersätta de fem prinsessornas kroppar.
- Och pojken hette Eh Tar? - Waxflatters sista ord!
- Bra, Watson. - Eh Tar!
Din urusla mördare. Du vill döda oss alla.
- Men du ska inte döda mig! - Prata med honom, Watson!
Vad? Åh... Ni heter Craggy Critch... Ni heter...
- Ni heter... Vad heter han? - Cragwitch...
Mr Lestrade!
- Vad gör ni här? - Jag råkade sticka mig på en tagg.
Hallucinationerna var hemska.
Fyra män hindrade mig från att hänga mig.
Nu tänker jag titta närmare på din historia.
Nu tycker jag att ni ska gå, du och din vän.
Tack för att du fick mig att börja med fallet.
"Att börja med fallet"! Dumheter.
Jag har gjort allt jobb.
- Det är ni! - Ja, min kära.
Stoppa henne! Hon är en mörderska!
Du har alltså upptäckt vår lilla hemlighet.
Var är dina två vänner?
Ni hittar dem aldrig.
- Vad gör vi med henne? - Tar med henne.
Vi behöver en femte prinsessa.
Jag vet svaret på gåtan nu. Björnen är vit.
Bra. Vet du varför?
Nej... det var den enda färgen jag inte valt än.
Fortsätt tänka. Svar utan bevis är oanvändbara.
Gåtan ger mig huvudvärk.
- Eh Tar... Eh Tar... - Tänker du bara på det?
- Det är nödvändigt. - Det är irriterande.
Jag lyckas inte klura ut björngåtan.
Jag vet att den är vit, men inte varför. Jag är ju inte dum eller så.
Tänk igenom allting. Bryt sönder det, bit för bit.
Ditt ansikte blöder igen.
Rispan från Rathes ring läker aldrig.
Björnen är vit därför att...
- Hur kunde jag vara så dum? - Vad?
Det är Rathe, Watson! Rathe!
Skynda dig!
Fortare!
Rathe har Elizabeth!
Vi kan bara hinna ifatt på ett sätt.
- Kom! - Vart ska vi?
Det här är galenskap!
Det är vår enda chans.
Waxflatter jobbade på den tills han dog och jag har också gjort lite.
Förhoppningsvis är problemen lösta. Kommer du?
Kära nån...
- Vad har jag gett mig in på? - Ditt livs äventyr.
Uncas... Dra!
- Den fungerar! - Vi flyger!
- Kan du tro det är sant? - Vi flyger!
Fortare! Hoppla!
Där nere, Holmes!
Se upp!
Hon är nästan halv ett!
Jag insåg precis att jag inte vet hur man landar.
- Håll i dig! - Det gör jag.
Den här gången kraschar vi!
Skynda dig, vi sjunker här bak!
Herregud, de ska döda henne!
Jag vet inte vad vi ska göra.
Vi är två, de är hundra. Vad kan vi göra?
Vi kanske kan använda någon skolkunskap.
Var inte löjlig.
- Kom på någonting själv då! - Det där hjälper inte.
- Varför kommer jag inte på något? - Du är stressad.
- Och du då? - Jag är stressad!
Watson... jag har det.
- En avledande manöver. - Avledande manöver?
- Varför kom inte jag på det? - Om jag har geometrin rätt...
får en ruckad bjälke hela stället att falla som ett korthus.
Jag har en plan.
Skynda dig, Holmes!
Se upp!
Hur gick det, Holmes?
Få ut henne härifrån!
Åh, nej...
Rathe tog Elizabeth och trappan är blockerad.
Ta andra hållet! Stoppa honom!
Nej!
Vad ska jag göra?
Bra gjort.
- Är allt väl, Elizabeth? - Jag tror det.
Snälla...
- Vad gör vi med Rathe? - Var är han?
Borta.
Polisen hittar honom.
Konstigt...
Konstigt.
Nu går vi tillbaka.
Hur förklarar jag detta för mina föräldrar?
Det förklaras i tidningen i morgon.
- Får du återvända till skolan? - Kanske.
Nej!
- Satan! - Elizabeth!
- Lägg min rock över henne. - Vart ska du?
- Jag ska ta honom. - Han dödar dig!
Du är bara ett stort skämt!
Och du låter känslorna styra igen.
Du kan inte slå mig. Lägg ner svärdet.
- Jag dör hellre en hemsk död. - Som du vill.
Kan du inte bättre? Du slåss som ett barn. Jag har redan vunnit!
Du har alltid förlorat. Det här är inget undantag.
Alla dina drömmar har krossats!
Allt har förstörts för alltid!
Ja, Holmes, låt oss dra ut på tiden lite till -
- medan din kära Elizabeth så sakta förblöder.
Vakna, Elizabeth. Öppna ögonen.
Var inte ledsen.
En dag möts vi igen.
I en annan värld. En bättre värld.
Jag ska vänta på dig.
Och du kommer att vara sen... som alltid.
Nej.
LESTRADE BLIR KOMMISSARIE
Man kan tro att han löste hela fallet själv.
Det vill han att Scotland Yard ska tro.
Varför skulle han annars befordras? Hej då, Uncas.
Stanna där, Uncas. Jag kommer strax.
Vissa saker förbryllar mig dock, Holmes.
Varför misstänkte du att Rathe hade med Rame Tep att göra?
Styrelsen ville att Waxflatter skulle lämna skolan.
Rathe övertygade dem dock att låta honom stanna.
Jag förstod aldrig varför han ville att han skulle stanna.
För uppfinningarnas skull?
Har du sovit under hela fallet?
Förlåt.
Holmes förklarade att Rathe planerat hämnden i flera år.
Han etablerade sig som en respekterad medborgare -
- och raderade ut sin forna identitet.
Det tog lång tid att organisera anhängarna -
- som bestod av fattiga och hemlösa från London.
Sen tog det tid att bygga träkopian av pyramiden.
Mrs Dribb var Rame Teps huvudmördare.
Men vad viktigare var - hon var Rathes lillasyster.
Häpnadsväckande, Holmes. Häpnadsväckande.
- Du glömde en viktig ledtråd. - Jaså? Vilken då?
- Rathe blir "Eh Tar" baklänges. - Bra tänkt, Watson.
Det skulle jag sett förr eller senare.
Förr eller senare... Kommer du tillbaka?
Nej, jag byter skola. Här är för många minnen.
- Du har hela livet framför dig. - Ja, ett liv i ensamhet.
God jul, Holmes.
Du kanske får mer tur om du röker pipa.
- Nå? - Den verkar passa dig. Men rocken...
Varför bär du den personens löjliga slängkappa?
Se det som en trofé. Ett leopardskinn.
- Absolut. - Jag kommer att sakna dig.
Och jag dig, Holmes.
- Du hade rätt om en sak. - Vad?
Det var mitt livs äventyr.
- Jag vet varför björnen är vit! - Varför?
Ett rum med bara söderutsikt finns på Nordpolen. Det är en isbjörn.
Bravo. Du kan bli en bra detektiv.
När jag såg Holmes luta sig tillbaka kom en känsla över mig:
Vi skulle helt säkert träffas igen.
Så slutade mitt första äventyr med mr Sherlock Holmes.
När jag såg droskan försvinna, insåg jag att jag glömt tacka honom.
Han hade förvandlat en svag, rädd pojke till en modig man.
Mitt hjärta svävade. Jag var redo för alla slags äventyr.
Jag var redo att ge mig i kast med det största av dem alla.
Och jag visste det skulle involvera Sherlock Holmes.
Sir Arthur Conan -
- skrev aldrig om Holmes ungdom.
Holmes och dr Watson möttes först som vuxna.
Filmen om vad som kunde hänt är en hyllning till författaren.
- Kan jag hjälpa er? - Ett rum, tack.
Skriv här, sir.